ВИКЛИКИ ТА ПРАКТИЧНІ КЕЙСИ РЕАЛІЗАЦІЇ СОЦІАЛЬНО-ЕКОНОМІЧНОЇ ПОЛІТИКИ ПІСЛЯВОЄННОЇ РОЗБУДОВИ: СВІТОВИЙ ДОСВІД - Пукір, Деніс (Публічне управління: концепції, парадигма, розвиток, удосконалення, 2025)
У статті здійснений системний аналіз світового досвіду щодо викликів та практичних кейсів реалізації соціально-економічної політики післявоєнної розбудови, визначення практичних аспектів для імплементації їх у національну систему повоєнної відбудови. Важливим елементом післявоєнної розбудови є фінансування післявоєнної розбудови, яка за своєю природою перевищує звичні державні бюджетні потоки: сукупні потреби включають ремонт і реконструкцію житла, відновлення енергетичної інфраструктури, відбудову дорожніх і залізничних коридорів, відновлення соціальних послуг (освіта, охорона здоров’я), а також масштабні витрати на секторні реформи і компенсаційні програми для вразливих категорій. Наступний напрям післявоєнної розбудови – безпека, реформа безпекового сектору. Відновлення безпеки є фундаментальною передумовою післявоєнної розбудови: без ефективних, легітимних і підзвітних сил безпеки інвестиції в інфраструктуру, економіку й суспільні послуги ризикують не створити стійкого миру і повернуться у вигляді нових конфліктів або криміналізованих зон. Ще один напрям післявоєнної розбудови – це відбудова правосуддя, боротьба з корупцією і відновлення довіри. Відбудова правосуддя, протидія корупції й відновлення довіри – невід’ємна, багатовимірна складова післявоєнної реконструкції, без якої жодна економічна чи інституційна інтервенція не може стати стійкою. Важливий напрям післявоєнної відбудови є економічне відновлення, зайнятість і приватний сектор. Економічне відновлення після конфлікту мусить бути багатовимірним: воно одночасно потребує відновлення виробництва і логістики, відродження приватного сектору (особливо малих і середніх підприємств), відновлення роботи банків та фінансових послуг, а також масштабних заходів із створення робочих місць. Наступний напрям післявоєнної розбудови – інфраструктура, очищення від мін і екологічні ризики. Фізична розбудова інфраструктури післявоєнного періоду (дороги, енергопостачання, водопостачання, каналізація, мости, залізниці, порти) є одночасно довготривалим, капіталомістким і технічно складним процесом, який у зонах бойових дій ускладнюється наявністю мін, вибухонебезпечних залишків війни та пошкодженням промислових і комунальних об’єктів.